СУЧАСНІ ПІДХОДИ ДО УПРАВЛІННЯ КОНКУРЕНТОСПРОМОЖНІСТЮ ПІДПРИЄМСТВА - Ткаченко, С.М. (Фінансові стратегії інноваційного розвитку економіки, 2022)
У статті розглянуто дослідження та розробка сучасних методичних підходів до управління конкурентоспроможністю підприємства. Автором статті досліджуються сучасні підходи до управління конкурентоспроможністю підприємства. Розглянуто сучасний механізм управління конкурентоспроможністю, який стає однією з найважливіших задач підприємства, без рішення якої виробникові важко вижити на ринку в умовах конкуренції та отримати бажаний результат від своєї діяльності. Обґрунтовано, що для успішного управління конкурентоспроможністю потрібно вивчати ринок, правильно оцінювати свою конкурентоспроможність, можливості конкурентів і чинники що їх визначають. Акцентовано увагу на те, що конкурентоспроможність підприємства можна визначити як потенційну або реалізовану здатність економічного суб’єкта до ефективного довготривалого функціонування у релевантному зовнішньому середовищі. Важливо здійснювати таке управління, яке забезпечуватиме пристосованість підприємства до різних непередбачених ситуацій у майбутньому. Визначено, що вихід на ринок із конкурентоспроможним товаром – це лише початковий, вихідний момент у роботі підприємства з освоєння ринку і закріплення на ньому, а далі проводиться складна, систематична робота з управління конкурентоспроможністю підприємства. У статті проаналізовано високо конкурентне ринкове середовище, та визначено що воно зумовило необхідне формування підходів до управління конкурентоспроможністю підприємства. Встановлено, що процес формування конкурентоспроможності є складним і об’єднує елементи як внутрішнього, так і зовнішнього оточення, де важливим є визначення чинників, які впливають на управління конкурентоспроможністю. Зроблено висновок, стосовно розробленої системи управління заходів щодо виявлення функцій, реальних процесів управління конкурентоспроможністю підприємства та уточнені вимоги, які пред’являються до об’єкта управління проектної системи управління відповідно до теорії управління. Тож, для того щоб економіка держави функціонувала й забезпечувала свою конкурентоспроможність, треба побудувати інноваційну систему таким чином, щоб поєднувати науково-технічний потенціал регіонів із комплексом економічних заходів, які покликані сприяти швидкій комерціалізації на внутрішніх та зовнішніх ринках. Отже саме цей шлях і буде виступати рушійною силою для досягнення успіху в діяльності підприємств.