ЗАКОН САМОЗБЕРЕЖЕННЯ ЯК ОСНОВА ЖИТТЄЗДАТНОСТІ ПІДПРИЄМСТВА - Бугай, В.З.; Горбунова, А.В. (Фінансові стратегії інноваційного розвитку економіки, 2019)
Статтю присвячено проблемі забезпечення життєздатності промислових підприємств. Розглянуто понятійний апарат та узагальнено основні положення концепцій життєздатності, виокремлено складові елементи поняття. Запропоновано основні напрями практичного застосування концептуальних основ забезпечення життєздатності промислових підприємств, які викладені у вигляді рекомендацій щодо формування вихідних умов їх функціонування та подальшого розвитку. Упровадження заходів підвищення життєздатності промислових підприємств у процесі їх розвитку рекомендовано здійснювати на основі адаптації менеджменту до змін бізнес-середовища на основі забезпечення гнучкого управління. Для системи життєздатності характерні такі основні риси: необоротність, перманентність і довгостроковість наслідків. Виживання підприємства – одне з ключових понять у сучасній теорії і практиці управління, розглядається як один із важливих критеріїв оцінки ефективності функціонування підприємства як соціально-економічної системи. Дослідження показали, що основними напрямами, що сприяють виживанню підприємства в сучасних умовах, є: ефективний менеджмент, спрямований на реалізацію довгострокових факторів успіху; своєчасна перебудова виробництва на нові види продукції; ефективна інвестиційна політика, що визначає вибір і способи реалізації найбільш раціональних шляхів оновлення і розширення виробничого і науково-технічного потенціалу; підвищення кредитоспроможності підприємств, що сприяє залученню кредитних ресурсів нижчої вартості; підвищення корпоративної культури, що визначає межі гнучкості підприємства в екстремальних ситуаціях, у ній виражається міра підготовленості колективу до здійснення перетворень; упровадження інновацій у всіх сферах діяльності підприємства. Установлено, що життєздатність підприємства включає дві сладові: забезпечення існування й забезпечення розвитку. Обґрунтовано, що в конкурентному ринковому середовищі саме розвиток є основою для виживання і ефективного функціонування підприємницьких структур. Визначено, що розвиток підприємства має відбуватися як шляхом еволюційних змін, які передбачають поступальні якісні перетворення на основі адаптації підприємства до умов бізнес-середовища, так і його докорінною революційною інноваційною трансформацією.