РОЗВИТОК ОБ’ЄДНАНИХ ТЕРИТОРІАЛЬНИХ ГРОМАД: ТЕНДЕНЦІЇ ТА ПЕРСПЕКТИВИ - Гамова, О.В.; Ющенко, Ю.В.; Єрмак, В.М. (Фінансові стратегії інноваційного розвитку економіки, 2024)
У статті досліджуються тенденції та перспективи розвитку об’єднаних територіальних громад в умовах викликів сьогодення. Обґрунтовано, що формування об’єднаних територіальних громад - це засіб політики децентралізації, який виступає як інструмент реформування регіональної політики та регіонального розвитку задля підвищення ефективності функціонування економіки на всіх рівнях її функціонування та зростання рівня життя населення шляхом надання повноважень, фінансових коштів та залучення громадян до управління регіоном. Доведено, що локомотивом трансформацій виступає процес децентралізації та глобальні виклики сьогодення, які вимагають від територій концентрацію зусиль щодо досягнення максимального рівня самодостатності на основі використання важелів та механізмів самоорганізації та саморегулювання. Обґрунтовано, що громада як складне соціально-економічне утворення з точки зору структурного аналізу являє собою певне впорядкування складових частин, тобто має визначену структуру. Виокремлено та проаналізовано структуру об’єднаних територіальних громад, яка визначає їх спроможність та самодостатність і є передумовою симетричності просторового розвитку та високого рівня та якості життя населення. Виділено два види структури: у вигляді концентричних кілець, кожне з яких ідентифікує окремий елемент - певний рівень ієрархії елементів громади (людські ресурси, активісти громади, регіональна та державні органи влади, зовнішній вплив) та пірамідальну структура, котра дає можливість визначити пріоритети розвитку. Визначено, що існує прямий зв’язок між ступенем взаємодії елементів структури громади та її рівнем розвитком: чим більш узгодженим є функціонування складових громади, тим більша ймовірність успішності її розвитку. В результаті цієї взаємодії формуються взаємовідносини, цінності та норми в громаді. Виокремлено напрями планування розвитку територіальних громад у розвинутих країнах світу: зміна рівня відповідальності; трансформація методології реалізації процесу управління розвитком на локальному рівні; зміна суб’єкта управління.