ПОТЕНЦІАЛ ДИСТАНЦІЙНОГО НАВЧАННЯ У ФОРМУВАННІ НОВИХ МЕТОДИЧНИХ ФОРМ ОСВІТНЬОГО ПРОЦЕСУ В ЗАКЛАДІ ВИЩОЇ ОСВІТИ - Маковєй, О. М.; Маковєй, Р. Г. (Педагогічні науки: теорія та практика, 2021)
Актуальність матеріалу, викладеного у статті, зумовлена необхідністю подальшого розвитку інформаційно-комунікаційних технологій в освіті та формування в цій галузі педагогічних досліджень єдиного понятійно- термінологічного апарату. У статті висвітлено поняття «дистанційна освіта», надано обґрунтування необхідності засвоєння викладачами специфічних методів і форм, розробки нових методичних прийомів, використання усіх тих можливостей, що надають сучасні дистанційні технології. Зазначається, що зроблений авторами аналіз останніх досліджень і публікацій свідчить про недостатність розробленості науково-теоретичного забезпечення організації дистанційного навчання у ЗВО та необхідність дослідження його можливостей у формуванні нових методичних форм і прийомів навчання студентів. Аргументується пріоритетність у сучасній українській вищій освіті проєктування і розвитку нового розширеного, ІКТ-насиченого, варіативного інформаційного освітнього середовища. Розглядаються відмінності дистанційного навчання від традиційної форми освіти. Звертається увага на те, що модель дистанційного заняття обов’язково повинна складатися з шести блоків: мотиваційного, інструктивного, інформаційного, контрольного, комунікативного і консультативного. Аналізуються дидактичні можливості сучасної дистанційної освіти в організації навчального процесу у порівнянні з традиційними освітніми методиками. Звертається увага на відмінності між методиками синхронного (online) та асинхронного (offline) навчання. Розглядаються нові організаційно-методичні форми, що активно впроваджуються в освітній процес завдяки дистанційній формі навчання: форум, блог, чат-заняття, відеоконференція, вебінар, веб-квест тощо. Робиться висновок, що ефективність використання будь- якої організаційно-методичної форми дистанційного навчання залежить від ступеня взаємодії викладача та студента, ефективності розроблених методичних матеріалів, ефективності зворотного зв’язку.