ДЕКОЛОНІАЛЬНІСТЬ, УКРАЇНСЬКА ЛІТЕРАТУРА І ПЕРЕКЛАД - Одрехівська, І. М. (Мова. Література. Фольклор, 2024)
Ця стаття – одна з перших спроб в Україні запропонувати теоретико-методологічне осмислення ролі перекладу в деколоніальних літературних практиках, розгорнути зміст поняття «деколоніальний переклад» і розвинути цілісну концепцію деколоніальної аналітики перекладу української літератури в іншомовному просторі через інструментарій едитології перекладу. Запропонований едитологічний аналіз англійськомовних видань антиколоніального роману «Тигролови» Івана Багряного слугує в цій студії прикладом релевантності та потенціалу розробленої концепції. Деколоніальний переклад позиціонуємо як критичний підхід до перекладу, який спрямований на (1) подолання «епістемічного насильства» в літературі, що вкорінене в колоніальних ієрархіях, (2) деконструювання колоніальних репрезентацій, (3) творення повноцінного міжкультурного діалогу й (4) ініціювання інтерпретаційних практик, які актуалізують ревізію панівного колективного знання. Відповідно, запропоновано проводити деколоніальну аналітику перекладного видання за такими умовними чотирма кроками едитологічного аналізу: (1) археологія знання; (2) паратекстуальна рамка; (3) уважне критичне читання тексту перекладу (close critical reading); (4 репрезентація, що націлена на (де)колоніальну конфігурацію матеріалу в новітній системі інтерпретаційних і дискурсивних координат. Саме едитологічний аналіз перекладних видань дає змогу або предметно ідентифікувати нашаровані рівні «колоніального знання» в позиціонуванні тексту й супровідного матеріалу або, навпаки, увиразнити їх деколоніальний характер. Наведений порівняльний аналіз двох англійськомовних видань «Тигроловів» Івана Багряного в перекладі Юрія Луцького, що вийшли в Торонто та Нью-Йорку, свідчить про різні стратегії соціополітичного позиціонування антиколоніального твору в канадському й американському культурних контекстах.