ЖАНРОВІ МОДИФІКАЦІЇ СУЧАСНОГО РОМАНУ (НА ПРИКЛАДІ РОМАНУ-ТЕТРАЕДРА О. СЛОНЬОВСЬКОЇ) - Лапушкіна, Н. П.; Лисенко, Н. В. (Мова. Література. Фольклор, 2020)
Сучасні авторські експерименти з жанровою формою роману свідчать про його гнучкість, змінність і здатність до трансформації. Прикладом загаль- ної тенденції еволюціонування жанрів є експериментальний роман-тетра- едр Ольги Слоньовської, де кожна з чотирьох частин, об’єднаних ідеєю, часом і персонажами, становить автономне ціле й водночас стає невід’єм- ною частиною системи. Тексти можуть бути прочитані в будь-якому порядку розташування частин, що відрізняє роман-тетраедр від тетралогії. О. Слоньовська вдається до відтворення однієї й тієї ж події в діаметрально протилежних фокусах. Ключові ситуації, які пов’язують героїв, розкрива- ються через сприйняття цих персонажів, що дає читачу можливість зібрати повну об’ємну картинку лише після прочитання всіх частин. Кожен із романів тетраедра позначений процесами жанрової дифузії. Загалом у тетраедрі співіснують інтелектуальний роман («Медуза-Ґорґона»), щоден- ник («Інстинкт саранчі»), містичний трилер («Знехтувані Ноєм»), соціаль- но-психологічний роман, сімейна хроніка, мелодрама («Загублені в часі»). У всіх чотирьох частинах оповідь ведеться від першої особи, головні герої – це кожного разу новий психотип, певний характер, детально вималюва- ний авторкою (учителька, журналіст, лікар, письменниця). Крім взаємопроникнення жанрів, текст характеризується автобіографіч- ністю, заглибленням у психологію творчості, інтертектуальними вкра- пленнями, колажністю й кількарівневістю. Письменниці вдалося надати сучасному роману особливої специфіки за рахунок своєрідних художніх технік (гра з читачем, відкритість кінцівки, внутрішні та інтертекстуальні діалоги, використання часових зміщень і поєднання свідомого й позасві- домого, реального й містичного). Отже, О. Слоньовська в романі-тетра- едрі провела літературний експеримент із формою, продемонструвала вміння змішувати різні стилістичні домінанти, працювати в кількох сти- льових манерах (модернізм, постмодернізм, метамодернізм). Представ- лені жанрові модифікації твору підтвердили думку про найбільш поши- рений підхід до інновацій в епосі – руйнування кордонів між жанрами.