ЛІНГВОКРЕАТИВНИЙ ПОТЕНЦІАЛ ПРИСЛІВ’ЇВ - Овсянко, О. Л. (Мова. Література. Фольклор, 2023)
Прислів’я зазвичай тлумачаться як добре впізнавані, фіксовані текстові блоки з унікальним риторичним потенціалом. Прислів’я поєднують у собі риси лексеми, речення, словосполучення, тексту та цитати. Проте наукові розвідки засвідчують, що прислів’я є гнучкими, вони є частиною сучасної комунікації й використовуються у сучасному контексті та з новим значенням. Є багато способів термінологічно позначити явище варіювання прислів’їв, наприклад, антиприслів’я, зворотні прислів’я, креативні утворення, трансформовані прислів’я, сучасні прислів’я та нові прислів’я. Проведене дослідження також верифікує тезу того, що традиційні прислів’я мають тенденцію до різних варіацій, виступаючи інтегрованими конструкціями у статтях періодичних видань. Ми визначаємо прислів’я як комунікативні одиниці, невеликі тематичні тексти без заголовків, автономні мудрі сентенції, що відображають конденсацію народних спостережень. Тематика прислів’їв відображає різні сфери людського життя: здоров’я, природу, характер, родичів/сусідів, чиновників, начальників, народні сподівання, думки, закони, побутові звичаї. Це дослідження мало на меті дослідити лінгвістичну креативність прислів’їв, тож фокус нашої уваги був зосереджений на виявленні та класифікації їх структурних і семантичних змін. З цією метою проводилося формування корпусу ілюстративного матеріалу, який уміщує масив традиційних прислів’їв та їх трансформовані варіанти. Отримані результати підтвердили нашу гіпотезу про те, що прислів’я піддаються лінгвокреативності та часто з’являються в періодичних виданнях. Крім того, нами було схарактеризовано найчастіше уживані семантичні та структурні трансформації прислів’їв. Аналіз масиву даних засвідчив, що з точки зору структурних змін прислів’їв найбільш типовими є трансформації шляхом розширення традиційного прислів’я внаслідок додавання лексичних одиниць (75%) та розширення традиційного прислів’я за рахунок вставки лексичних одиниць (17%). Для порівняння, найменш поширеними виявилися випадки стягнення традиційного прислів’я шляхом скорочення (8%). Згідно з отриманими даними, найчастішою семантичною зміною в трансформованих прислів’ях є використання власної назви (23,5%), далі йде додавання семантичної групи або лексичних одиниць (19,8%), а потім – заперечення/ протиставлення (9,9%).