ТЕОРЕТИЧНА МОДЕЛЬ ПСИХОЛОГІЧНОЇ ГОТОВНОСТІ ОСОБИСТОСТІ ДО УХВАЛЕННЯ РІШЕНЬ - Горбань, Г. О. (Журнал сучасної психології, 2023)
У статті досліджується необхідність підтримки активності у сучасному VUCA-світі (нестабільність (Volatility), невизначеність (Uncertainty), складність (Complexity), неоднозначність (Ambiguity) світу). Авторами обґрунтовано теоретичну модель психологічної готовності особистості до ухвалення рішень. Розкрита необхідність підтримки активності особистості у сучасних умовах швидкоплинності ситуацій та їх невизначеності. Особлива увага сфокусована на необхідності становлення суб’єктної позиції щодо власного життя, яка вимагає розуміння ситуацій життєдіяльності та ухвалення рішень успішного її здійснення. Обґрунтовано необхідність вживання коректного відповідно до норм української мови словосполучення «ухвалення рішення». Розкрито особливості психологічного аналізу поняття «ухвалення рішення». Зафіксовано, що базовим змістом поняття «ухвалення рішення» є психологічна активність суб’єкта, який усвідомлює актуальну або прогнозовану ситуацію та здійснює відповідний вибір ідеї, що спрямована на подолання невизначеності й поліваріантності ситуації. Розкрито специфіку міждисциплінарного трактування поняття психологічної готовності шляхом проведеного дефініційного аналізу. Визначено, що видовою основою є базові властивості особистості та їх вияв під час діяльності, спрямованої на досягнення очікуваних результатів, а ключовими характеристиками є успішність, змобілізованість, самостійність. Психологічна готовність особистості подана як складна система, системоутворювальними елементами якої є суб’єкт, його психічні стани, стійкі властивості особистості та сформовані психологічні утворення (новоутворення), що здійснюють мобілізацію та регуляцію діяльності. Здійснено інтеграцію загального трактування процесів ухвалення рішення та готовності особистості в теоретичну модель психологічної готовності особистості до ухвалення рішень. Зафіксовано, що вихідний зміст цього поняття задає основу його формування, а саме: здатність до мобілізації цілеспрямовано сформованих компетентностей, цінностей, індивідуально-психологічних властивостей особистості та набутого досвіду у контексті ситуації, відповідних їй дій, які супроводжуються рефлексією, та усвідомленням відповідальності забезпечують успішність ухвалення рішення відповідно до соціальних і культурних норм.