ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ ЯК ЧИННИК ОСОБИСТІСНОЇ ЗРІЛОСТІ - Скрипаченко, Т. В. (Журнал сучасної психології, 2024)
Процес формування та розвитку особистості не являє собою лінійний процес. У ході цього розвитку відбуваються певні психологічні, фізіологічні, світоглядні, ціннісні зміни особистості, які впливають на сприйняття та усвідомлення людиною себе, світу, інших людей, своїх потреб, цілей, компетентностей, труднощів, обмежень, криз. Статтю присвячено дослідженню психологічного феномену відповідальності як одного з чинників особистісної зрілості. Визначено, що відповідальність можна розглядати як таку психологічну якість, властивість особистості, яка в суттєвому ступені детермінує, визначає, стимулює процес особистісного розвитку і є необхідним індикатором процесу дорослішання особистості. Зроблено аналіз досліджень відповідальності в працях таких психологів, як К. Хорні, Е. Фромм, Ф. Перлз, Ф. Хайдер, Л. Колберг, В. Франкл та ін. Важливим і цікавим у цьому сенсі є розгляд відповідальності у зв`язку з формуванням невротичної особистості, свободи і кохання, усвідомлення потреб і способів їх задоволення, стадій відповідальності, формуванням моральної системи особистості, сенсів життя. Визначено, що особистісна зрілість також являє собою системне, інтегративне поняття. По-перше, особистісна зрілість характеризує психологічно здорову особистість. По-друге, формування особистісної зрілості детерміновано багатьма чинниками, критеріями, серед яких однин із найважливіших – відповідальність особистості. У психології особистісна зрілість стає одним із предметів дослідження в гуманістичному напрямі, зокрема у К. Роджерса, Г. Олпорта та ін. Традиція розгляду поняття зрілості особистості пов`язана з аналізом близьких до нього понять, таких як самореалізація, самоактуалізація, особистісне зростання. Показано також, що важливим є розгляд зв`язку між відповідальністю та особистісною зрілістю у контексті психотерапевтичних відносин, про що говорили такі відомі психологи, як К. Хорні та І. Ялом. Усвідомлення людиною власної відповідальності за свої дії, їхні наслідки є неодмінним індикатором динаміки психотерапевтичних відносин між психотерапевтом і клієнтом.